PAPPAS OLYCKA
-Vi måste berätta för Hyacinth. -Nej, för guds skull! lnte i kväll.
Vi tar det i morgon bitti. Jag orkar inte i kväll.
Mina kära damer...
-Du är ny! -Bara i detta distrikt.
-Har du inget till mig? -Nej, tyvärr.
Jag skulle bli väldigt tacksam om du tittade efter en gång till.
Mrs Richard Bouquet brukar få post.
-Hur stavar ni namnet? -B-u-c-k-e-t.
-Hur sa? -B-u-c-k-e-t.
Jaså? Bucket! (hink)
-Det uttalas Bouquet. -Tyvärr, men ni har ingen post.
lnte? Grannen får post, men inte jag. Jag tycker det är underligt.
-Jag kan inte göra nåt åt det. -Ni kommer att få veta det.
Alla vet att jag får mer post än grannen.
Vykortet från min syster på Teneriffa då?
Hon har redan kommit hem, men vi väntar på kortet.
Är det nåt fel, Hyacinth?
Han har slarvat bort posten. Det hade aldrig min förre brevbärare gjort.
Du minns väl att du är bjuden på middag med levande ljus i kväll?
Det är outplånligt inristat i mitt minne.
Telefon, älskling. Jag tror det är nåt viktigt.
Hon sa att det var bråttom.
Var snäll och sluta skrika. Jag vill inte att du hetsar upp dig utomhus.
God morgon, majorn!
Jösses, kvinna! Man blir tokig när du är så snygg så tidigt på dan.
Majorn! Glöm inte middagen i kväll.
Jag kommer klockan 19.30, sötnos.
En god fostran känner man alltid igen.
Telefonen, Hyacinth. Det var brådskande. Det gäller din far.
-Vi måste måla om taket. -Det har vi ju nyss gjort.
-Det duger inte åt en major. -Det är din syster Daisy.
Hon kommer väl inte hit! lnte i den hemska kappan.
Han får inte köra hit henne i deras skrothög till bil...
-Det var brådskande. -Det är tanklöst att se så fattig ut.
Hur står det till, Daisy? Är pappa sjuk? Hur sjuk?
Är det så allvarligt att jag måste ställa in middagen?
Vad gjorde han på en cykel vid den åldern?
Jösses! Hur mycket hade han druckit?
Visst, Hyacinth.
-Vad sa hon? -Vi får inte åka dit.
-Hon kommer hit. -Just vad vi behöver. Ett statsbesök.
Jag hoppades hon skulle åka direkt till sjukhuset.
De släpper inte in nån före besökstid.
Minns du inte när jag kollapsade tack vare mr Crabtree.
Vad hände med honom egentligen?
Jag lovade att aldrig träffa honom mer.
Och ett tag skar jag ner på det till varannan tisdag.
Vet Boris om att du träffar mr Crabtree?
-Självklart inte. Jag är väl inte dum. -Jag fattar inte hur du orkar.
Det är inte lätt. Slappnar man av lite så går de tillbaka till fruarna.
-Jag avundas dig, Daisy. -Mig?
Det måste vara underbart att vara gift med en lodis som Onslow.
-Du kan missköta ditt utseende totalt. -Jag skulle inte säga totalt.
Det är inte långt ifrån.
Sätt på en skjorta, Onslow. Hyacinth kommer.
Trevligt.
Hon kommer att vilja veta precis vad som hände.
-Du får berätta. -Varför då?
För att jag har fullt upp med att städa.
Jag hatar städning. Min doktor utreder varför jag är yr.
Det beror säkert på städningen.
Om du bara blir yr när du städar har du väl inga problem.
-Parkera inte på vändplanen. -Jag får inte plats vid huset.
Men om du vill blockera vägen, så.
Jag vill bara att du rådfrågar mig och inte fattar egna beslut, Richard.
Vill du att jag ska låsa bilen?
Det är nog säkrast. Det här är nästan som Beirut.
Där kommer Onslow.
Dickie! - Hyacinth!
-Låt honom inte kalla dig Dickie. -Jag kan inte göra nåt åt det.
Drottningmodern är utanför.
-Hjälp till då, Rose! -Jag väntar ett samtal.
Boris fick numret hit. Det svinet lovade att ringa.
Låt bli!
-Richard! -Vad är det nu?
Sträck inte benen så, vid din ålder.
Det passar sig inte, mitt på ljusa dagen framför alla grannar!
Varsågoda!
-Drick nu. -Berätta hur det gick till.
-Pappa har varit lite knackig ett tag. -Varför sa ni inget?
Knackigheten är nog av en sort som du inte vill höra talas om.
Vilken sort då?
-Det är lite genant. -Det är ju bara pappa.
-Han är en snuskgubbe. -Tyst, Onslow!
Titta till bilen lite.
Jag tror jag tittar till bilen lite.
-Vad menar Onslow? -Han menar att...
Pappa har börjat gå ut ensam på kvällarna.
Naken!
Men...? Varför är han naken?
-Han är kär i mjölkbudet. -Var inte fånig.
Du skulle ha sett när han satte av efter henne, naken på cykeln!
Han jagade henne i 1 ,5 kilometer längs kanalen.
Hon är väl aldrig i de trakterna.
Hon var där i går. Han gensköt henne när hon var på väg till bingo.
Äsch! Ni vet hur förtjust han är i mejeriprodukter.
Han ville nog bara ha lite extra grädde.
-Varför skulle han vara naken? -Jag tror inte på det.
-Prata inte så högt. -Han är illa nog med kläderna på.
Varför skulle han vara naken? Han står ju i kö till ett äldreboende!
-Den här vägen, mrs Bucket. -Det uttalas Bouquet.
-Hur mår ni, mr Oxley? -Bättre än han.
-Pappa! -Han är nog inte medveten om allt.
Han mår bra, men har fått starka lugnande medel.
Å, pappa. - Måste han dela rum med nån som har mössan på i sängen?
-Jag lämnar er ensamma. -Doktorn...?
-l viket tillstånd var han när kom in? -Full som en alika.
Han var nog bara lite rödblommig efter cykelturen.
Kan ni beskriva vad han hade på sig?
Det går fort. Inte så mycket faktiskt. Ärligt talat....
-...hade han inget på sig. -Det måste vara nåt fel.
Det trodde jag med. Det var en kylig kväll.
Han hade varit i kanalen. Han var så full att han vinglade i.
Det förklarar saken. Han cyklade längs kanalen-
-när han skulle rädda nån drunknande och tog av sig ytterkläderna.
-Min modiga pappa. -En hedervärd insats.
Han tog av sig mer än ytterkläderna, mrs Bucket... Bouquet.
När han drogs upp var han spritt språngande naken.
Underkläderna löstes nog upp av alla föroreningar.
-Ursäkta mig, jag har fler patienter. -Varför sövde ni min modiga pappa?
Han var upphetsad och så var det ju skadan...
Från mjölkflaskan? Var är skadan?
Du kan berätta vad som helst. Jag kräver att få se skadornas omfattning.
Som du vill.
-Var är skadan? -Bry dig inte om det.
-Hur står det till? -Jag orkar inte prata om det.
Min far återhämtar sig från skador han fick när han var väldigt modig.
Av blygsamhet förbjöd han mig att berätta om det.
-Är det nåt jag kan göra? -Låt mig hämta mig först.
Kom sen och drick te klockan 15.25.
15.25 och inte 15.27!
Är det du Elizabeth? Du är lite tidig, men kom in för all del.
-Är inte klockan 15.25? -lnte riktigt.
-Min klocka är 15.25. -Din klocka? Ja, jag misstänkte det.
-Ska vi gå in i köket? -Varför får jag inte gå in köksvägen?
Är inte köksvägen lite tarvligt?
Jag tycker mina gäster ska komma in genom framdörren.
-Och sen rakt in i köket? -Visst.
Om det inte är fint främmande förstås.
Jag vet att du undrar hur jag kan vara så tapper.
Jag vet att jag är tapper. Min far vill att jag är det.
Jag saknar min Sheridan i stunder som denna.
Han är ett sånt stöd för sin mor, och väldigt begåvad.
Sätt dig och känn dig som hemma. Nej, inte där. Det är min plats.
Citron?
Ser man på! Vi har visst klätt upp oss!
-Är den ny? -Nej, väldigt gammal.
Ja, det ser jag nu.
-Jag tog finporslinet. -Tack, Hyacinth!
-En släktklenod. -Ansträng dig inte för min skull.
Du är väl försiktig?
-Vill du ha en kaka? -Tack.
Jag hade 6 stycken tills min svåger Onslow var här en jul.
Jag kunde ha mördat honom! Men man kan ju inte bråka vid högtider.
Men han fick i alla fall de sämsta bitarna av kalkonen.
-Vad var det för fel på din far? -Det var nåt lite genant.
Nåt smärre geriatriskt besvär. Jag förstod inte den medicinska termen.
Nej, du kan inte få nummer 24 eller 37! Det här är inte kinesrestaurangen!
Det här är min hemtelefon. Vi bedriver ingen som helst affärsverksamhet.
Speciellt ingen av utländsk härkomst!
-Jag är hemskt ledsen, Hyacinth. -Oroa dig inte.
Vi ska inte gräla om en kopp och ett fat.
Även om de var gamla och oersättliga.
-Att det skulle hända mig. -Jag förstår.
Det kan inte vara lätt att vara en riktig fummelfia.
Så där! Det får duga så länge.
Nu ska vi inte oroa oss för den dyra mattan och den antika koppen.
Det påminner mig... Fick du nån fläck på klänningen?
-Nej, det gick bra. -Häpnadsväckande!
-Vill du ha mer Earl Grey? -Nej, verkligen inte.
-l en mugg kanske. -Nej, tack.
Nu är allt över. Över hela köksmattan!
Slå dig ner, Elizabeth.
-Har du hört nåt från Gail nyligen? -Ja, hon ringde i helgen.
-Trevligt. Det bör en dotter göra. -Hon är bra på det viset.
Samma sak med Sheridan. Jag bävar för hans telefonräkning.
Men han har ju råd förstås. Han fick ett stipendium på yrkeshögskolan-
-så han inte skulle lockas iväg till Oxford eller Cambridge.
Gail kämpar på i skolan.
Ja, visst är det jobbigt när de inte har det så lätt för sig.
-Gail är begåvad. -Vem blandar jag ihop henne med?
Det kanske är pojken hon bor ihop med utan att skämmas.
Det tror jag inte. Harold är både trevlig och begåvad.
-Är han? -Ja, det är han faktiskt!
Ja, det syns ju inte på utsidan.
Hoppas det inte är pappa som blivit sämre.
Familjen Bouquet, det är damen i huset.
Är det du Violet? - Det är min syster Violet.
Hon som gifte sig med bookmakern som byggde det stora huset.
-Har jag berättat om henne? -Ofta.
lnte så fort. Jag vet att det var en chock det här med pappa.
Varför är du så upprörd? Det ordet förväntade jag mig inte att få höra.
Bruce? Vad är det med Bruce?
Jag tror inte...
Jag har aldrig direkt gillat honom.
lnte sen han serverade isbitar i form av nakna damer.
Han fick väl piskan av en jockey.
Vad använder han den till?
Violet?! Kan du ringa senare?
Okej då. Vi pratar nu.
Vänta, det är nån som kommer. - Elizabeth, öppnar du?
Meddela att jag kommer om ett ögonblick.
Nej, det är Elizabeth som bor granne. Precis, hon som är så fumlig.
Ni träffades på en av mina middagar med levande ljus.
Vad menar du? Kunde du inte se nån?
Jo, hon mår bra. Hon har nyss förstört en av farmors koppar.
Det är ett säkerhetslås, med en liten knapp. Richard satte in det.
För att skydda mig från desperata galningar.
Ja, då krävs nog att man är riktigt desperat.
-Jag ska läsa av elmätaren. -Har du varit hos grannen?
-Det var ingen hemma -Jag är här.
-Jag lämnade mitt kort. -En man vill läsa av elmätaren.
Han med den lustiga mustaschen?
-Säg ja. -Ja, det är han.
Se till att han väntar. Jag vill se på hans fötter.
Violet, jag måste sluta. En man från elbolaget är här.
Förlåt att ni fick vänta. Min syster hade mycket att berätta.
Å, skorna! Du kom ihåg proceduren senast.
Väldigt väl.
Lämna skorna ute och kom in. - Tack, vännen.
En stor förbättring jämfört med den förra.
Han gned sig mot väggarna. Självklart ringde jag hans chefer-
-och berättade att jag inte tolererar att de gnider sig mot väggarna.
Stäng dörren, Elizabeth. Vi har värmen på.
lnga smutsiga fingrar!
8-3-2-1 .
Korrekt.
Är elen lika ren som den brukade vara? Spisplattorna blir så smutsiga.
-Den renaste som finns. -Ni levererar till många knäppskallar.
-Kan ni se till att jag får den först? -Lita på mig.
Jag vill inte ha den om den är begagnad.
-Jag ordnar det. -Tack så mycket.
Här har du mig.
Borde det inte vara jag, speciellt när grannarna kan höra?
-Jag är osäker. -Samma här, så var försiktig.
-Hur mår din far? -Jag ringde avdelningssköterskan.
-Han sitter upp och visar intresse... -Strålande.
...för sjukgymnasten.
-Han tror han är kär i sjukgymnasten. -Det beror nog på medicinen han får.
Den jäkla Bruce vill att min syster ska ha läderutstyrsel på sig.
-Ska de börja köra motorcykel? -Nej, inte alls.
-Det är nåt han lärde sig i Spanien. -Tjurfäktning?
Nej, inte det heller. Nog med mina problem. Köpte du persilja?
Den är i köket. Vet du vem jag stötte på?
Bra! Du kan väl putsa de glasen?
Sen kan du hjälpa mig polera kryddkvarnarna.
Sheridan! Så finkänsligt av dig att ringa!
-Vi är på samma våglängd du och jag. -Vad vill han?
Han vill nog inget särskilt, bara prata med sin mamma.
Du behöver hur mycket, sa du? Till vad?
Du har gått med i en förening. Det är bra att skaffa vänner.
Vad är det för en förening? En golfklubb?
lngen golfklubb? Bara en samling vänner, jag förstår.
Vad kallar ni er? Folkets Svärd.
Var försiktig så de inte är för vassa.
Ha alltid mask på. Jaså, det har ni? Det var förnuftigt.
När ska du betala tillbaka? När du rånat din första bank?!
Kan du inte börja samla frimärken istället?
Nej, vi skickar ingen check! - Det var Sheridan.
Du har gjort din far upprörd, Sheridan!
Jag är hemskt ledsen, majorn!
Jag trodde det var nån annan.
Jo, middagen blir av, trots att det varit en så konstig dag.
Om jag vill ha blommor från ditt växthus? Det var hemskt vänligt.
Då kommer jag över. Det var väldigt civiliserat av er, majorn.
-Vad ville Sheridan? -Skicka honom inga pengar.
Förtjusande! Det är så vänligt av er.
-Jag har klippt några praktblomster. -Härligt!
-Och du har odlat dem alldeles själv! -Bara för din skull.
Jag måste gå. Ugnen är på.
-Vad är det nu för fel? -lngenting.
Vad alla anbelangar så är det inget fel.
Vi ska ha middag med levande ljus, lika lyckad som nånsin förr.
Jag ser ingen anledning att dra upp våra problem framför våra vänner.
-Kommer majorn? -Ja, Richard.
Jag tror nog att majorn kommer.
Tur för honom att han är major.
Vore han sergeant skulle han inte bli insläppt!